HORNBLOWER
După un roman de C S Forester
SUDUL SPANIEI
Flota spaniolă este reținută de englezi la Cadiz.
Dar vasele inamice se furișează de-a lungul coastei
pentru a strecura provizii vitale prin blocadă.
DUCESA ȘI DIAVOLUL
Subtitrarea BlackAmber/SubTeam pentru www.subs.ro
Am unul în cătare. De ce nu mă lași să trag?
- Nu este în planul meu, dl. Hunter. - Plan?
- Suntem aici să luptăm cu ei, nu? - Nu, suntem aici să-i înfrângem.
Bună ziua, prieteni.
- Este o ambuscadă! - Englezii!
Hunter!
Dubois!
Nu, e regele George, broscarule!
Haideți! Înainte!
Diavole...
Atenție...
Înving șobolani mai mari decât tine, băiete.
Ofițerii de la dunetă!
Trebuie să-ți cer să te predai, căpitane.
Coborâți armele!
Prea bine.
Cui am onoarea să-mi predau corabia, domnule?
Horatio Hornblower, locotenent aspirant
pe fregata maiestății sale britanice, Indefatigable.
Dl. Hornblower, unde sunt ceilalți oameni ai mei?
Locotenentul Dubois?
Au avut... un accident pe țărm. Dar sunt teferi cu toții.
Să-l ducem la subsol, domnule?
Aveți sabia mea. Nu voi încerca să evadez.
Mi-am pierdut deja corabia.
Nu-mi voi agrava rușinea prin călcarea cuvântului.
Astăzi norocul a fost cu mine, domnule.
Spre Gibraltar, domnule Hunter. Ne vom alătura lui Indie.
Da, să trăiți.
Domnule Hornblower, planul a mers frumos nu-i așa dl. Hunter?
Da, a mers. Cu ceva noroc, a mers.
E norocos, dl. Hornblower al nostru.
Are norocul diavolului.
O să facem profit frumușel dacă feciorii ăștia de lele nu încearcă să ne înșele.
Ceea ce s-ar putea să facă dacă află cum i-am înșelat.
Ticălos nesuferit.
- Hip, hip... - Ura!
Indie ne salută, domnule.
Mulțumesc, Matthews. Ține-ți ochii la treabă.
- Cu pupa în vânt. - Da, să trăiți.
Las-o să meargă.
Coborâți vela!
Coborâți fungile!
Și lăsați-o la apă!
Capturarea corăbiei Le Reve a fost prima acțiune de succes
pe care această divizie a întreprins-o împotriva corăbiilor franceze și spaniole
în șase săptămâni de blocadă.
Planul tău a fot bun, execuția excelentă.
Vă mulțumesc, domnule.
După aprecierea mea, dl. Hornblower, te-a făcut ceva mai bogat.
De aceea ai vrut ca Indefatigable să se ascundă, nu?
- Deloc, domnule. - Pentru ca ofițerii, căpitanul ei
și echipajul să nu aibă o parte din averea ta.
Domnule, protestez. Nu aceasta a fost intenția mea.
- Căpitanul glumește. - Înțeleg, domnule, totuși...
Cât crezi că valorează Le Reve, dl. Bracegirdle?
- Pe puțin 4.000 de lire, domnule. - Te face mai bogat cu o mie...
dl. Hornblower. Ai avut vreodată o mie de lire?
O mie? Nu, domnule, nici măcar o sută.
Ei bine, măcar vei putea cheltui ceva pe o uniformă nouă.
Îți recomand Cutler și Gross din Portsmouth.
Ar fi foarte fericiți să te ușureze de câte ceva din bogăția ta.
- Portsmouth, domnule? - Portsmouth.
Vor ca eu să...
Cred că te-au "solicitat și au nevoie de tine".
M-au solicitat și au nevoie să duc Le Reve în Anglia. La Portsmouth.
Va fi achiziționată în serviciu
ca... vas de mesagerie.
De maximă rapiditate.
- Anglia, domnule? - Da, băiete, Anglia.
O insulă mare, umedă și cețoasă la nordest de Ushant.
- Crezi că o găsești? - Da, domnule.
Bun. Ridici pânzele mâine. În orice caz, dl. Hornblower, înainte să ridici ancora,
cred că vei trece printr-un test mult mai aspru.
Excelențele lor, generalul-maior sir Hew
și lady Dalrymple, solicită plăcerea
de a-i avea pe sir Edward Pellew și...
Locotenentul aspirant Horatio... cină?
La Casa Guvernului? Cină?
Pariez că ai vrea să ai acum uniforma cea nouă, nu, dl. Hornblower?
Ce fac dacă-mi cer să tai friptura, dl. Hunter?
Mă îndoiesc că vor risca să le strici cina.
Poftim, ia ăștia.
Dacă îți cer, amintește-ți, taie departe la os.
Vânatul, felii groase. Oaie, medii.
Carne de vită, subțiri. Și încearcă să nu tai puiul cu fierăstrăul.
Mulțumesc, domnule.
- Vânat... - Groase.
Vânat... groase.
Oaie... medii, vită... Dar nu vor avea vânat, nu-i așa?
Nu. Gibraltarul e asaltat de doi ani. Felul principal va fi probabil maimuța.
- Maimuță? - Macacul de Gibraltar.
Iar maimuța se feliază
cu un fel de...
mișcare de tocat.
Maimuța se feliază... mișcare de tocat.
Mulțumesc, dl. Hunter. Îmi ești de mare ajutor.
Da.
Poți să umpli porțiunea cu surplusul de mâncare.
Va scoate materialul în plus și va da o tratație prietenilor tăi înfometați.
Am auzit că sir Hew ține niște mese neobișnuit de bune.
Poate că-ți vei împărți norocul cu noi.
- Câlți. - Bomboane?
Plasturi de lipit și câlți. Mă scuzați.
Vi-l prezint pe locotenentul aspirant Horatio Hornblower.
- Căpitanul vasului Le Reve. - Bună seara, dl. Hornblower.
Sir Hew, lady Dalrymple.
Căpitan? Puiuțul ăsta?
Mă încredințați unui prunc, sir Hew?
Alteță. Vi-l prezint pe sir Edward Pellew,
căpitan pe Indefatigable și locotenent aspirant Hornblower.
Alteța sa ducesa de Wharfedale.
Uitați-vă la băiat. Parcă e un gânsac pe pajiște.
Din clipă-n clipă o să sâsâie la mine.
- Scuze, alteța voastră. - Nu trebuie, dl. Hornblower.
Mă aștept să fii chiar mândru de dumneata, să primești o navă la vârsta asta...
Domnilor, bucătarul meu are un temperament aprins.
Haideți să nu-l facem să aștepte.
- Alteță. - Mulțumesc.
Haide.
În sănătatea voastră, doamna mea. Alteță.
În sfârșit, sir Edward. Mă înecam.
Îmi uit manierele. În sănătatea dumneavoastră, sir Hew.
Și pentru ca eu și băiatul să avem o călătorie sigură către casă.
Sper că pivnițele dumitale sunt la fel de bune ca asta, dl. Hornblower.
- Pivnițele mele? - De pe vas.
Trebuie să-i mulțumești pe pasageri, nu-i așa?
Pasageri, alteță?
Ți s-a dat onoarea, domnule Hornblower,
de a o duce pe înălțimea sa în Anglia. Da.
Da, navigați cu unul din cei mai norocoși căpitani din Anglia, alteță.
De ce? Pentru că trebuie să mă care până în Anglia?
Și asta, da.
Dar în timp ce mândria Angliei, marile vase și fregatele ei de linie
băteau coastele în sus și în jos căutând spanioli
și negăsind decât sardele,
dl. Hornblower trage la țărm cu vreo doi oameni
și preia vasul franțuzesc, pe căpitanul lui și întregul echipaj...
cu excepția celor pe care i-a trecut prin sabie, desigur.
Am avut mai mult decât vreo doi oameni, alteță.
Ia te uită.
Dl. Hornblower.
Ai capodopera bucătarului, cred. Fii bun și tai-o.
A suferit destul, domnule H. Nu trebuie să-l ucizi din nou.
Norocos flăcău Hornblower, nu?
Înfulecă la claponi, vacă la cuptor, budincă de prune.
Nu-l invidiezi, dl. Hunter?
Nu, domnule.
Pastrama și biscuiții îmi ajung.
Vei pleca cu dl. Hornblower mâine, nu-i așa?
- Da, domnule. - Se înțelege de la sine
că el depinde de sprijinul tău dat din tot sufletul.
Eu sunt omul regelui, domnule. Urmez ordinele căpitanului meu.
Da, am rămas blocată în Florența
când au intrat francezii, sir Edward.
Mi-am făcut drum până la Leghorn, am mituit un cabotier să mă aducă aici
și apoi l-am bătut la cap pe sir Hew să mă pună pe o corabie spre casă.
Aud că statuile din Florența sunt foarte frumoase, alteță.
Cam dezbrăcate, dar foarte frumoase.
Statui pe naiba, sir Edward.
Am fost acolo pentru afacerile răposatului meu soț.
Să-i țin pe pisălogii de florentini cu botul pe labe.
Ducele de Wharfedale deținea mori și tatăl meu le conducea.
Așa i-am luat ochii ducelui. Cel puțin așa îmi spun prietenii.
Dușmanii spun că i-am luat altceva.
Alteță, domnilor, doamnelor...
pentru rege.
Pentru rege.
Iar dușmanii, fie ca donii să nu plece niciodată din ascunzătorile din Cadiz.
Un toast pentru doni, sir Edward.
Dar mă îndoiesc că spaniolii vor părăsi Cadizul
pentru toată alianța lor cu francezii. Vor aștepta să se termine războiul
și vor ridica pânzele să felicite învingătorul.
Posibil.
Care e opinia dumitale, dl Hornblower?
De ce să ai o asemenea forță și să n-o folosești?
Eu cred că vor ieși la luptă.
Și speri că dumneata vei fi acolo când se va întâmpla.
Într-adevăr, alteță, asta sper.
Sunt două verigi de tun de fiecare parte.
Nu vom putea riposta prea mult, domnule.
Nu vom riposta deloc, dl. Hunter, vom fugi.
Mergem la sud de Gibraltar, Matthews. Să punem niște mare între noi
și pirații francezi care mișună în Algeciras înainte s-o luăm spre vest.
Da, să trăiți.
Odată trecuți de strâmtori și ieșiți din Tarifa,
vom seta cursul nord nordvest spre Cape St. Vincent.
Barcă de la mal!
Căpitanul Pellew vine la bord, domnule.
Și mai e o doamnă.
Frumoasă rochie, domnule, arată bine.
Nu saliva, Styles. Ai mai văzut o femeie, omule.
Nu de șase afurisite de luni.
- Zici că asta-i corabie, dl. H? - Bunvenit la bord, alteță.
Mi-aș pierde cumpătul doar să traversez Tamisa în ea.
E destul de sigură, alteță. Dl. Hunter vă va arăta cabina.
- Mulțumesc. - Doamnă.
Domnule Hunter.
Domnule Hornblower.
Amiralul portului mi-a dat astea.
Sunt pentru amiralitate.
Conțin informații care valorează mai mult decât toată divizia din Jervis.
Dacă vei fi atacat sau amenințat cu abordarea, astea ajung pe fundul mării.
Da, să trăiți.
Vântul e bun.
- Domnule Hornblower. - Alteță.
Sunt obișnuită cu greutățile.
Dar... abia dacă mă pot dezbrăca în afurisita aia de garderobă.
Putem face schimb de cabine?
Cred că dl. Hornblower v-a dat deja cabina lui, alteță.
E tot ce pot să vă ofer, alteță.
Iarăși o nimeresc ca nucă în perete.
Îmi cer scuze, dl. H.
Sunt convinsă că nu vreți să vă stau în drum ca să puteți naviga drăcia asta.
Sir Edward...
Cum v-aș putea mulțumi?
Nu trebuie, alteță. Nu trebuie.
Îți aparține, domnule Hornblower.
Noroc, domnule.
La ce vă holbați? Toate mâinile pe ancoră. Vreți să pierdem vântul?
Toate mâinile pe ancoră!
Doamnă.
Da.
Mă iertați că vă deranjez, alteță.
Mă întrebam dacă aș putea avea onoarea să cinați cu mine.
Să nu aud de cină. Când se termină furtuna?
Furtună, alteță? Avem vânt favorabil și mare calmă.
Lasă-mă singură.
- Se face mai densă, domnule. - Va fi mai densă până dimineață.
Schimbă cursul, Matthews, prin vest.
Nu putem risca să nu ajungem la Cape St. Vincent.
E destul loc pe mare, domnule.
- Schimbarea cursului ne va întârzia. - Mulțumesc, dl. Hunter.
Când voi avea nevoie de părerea ta, ți-o voi cere.
- Schimbă cursul, Matthews. - Da, să trăiți.
Adevărată femeie ducesa. Nu-i așa, domnule?
Ce treabă are ea cu schimbarea cursului?
Niciuna, domnule.
Da, să trăiți.
Domnule Hornblower.
Dl. Hunter vă cheamă pe punte.
- Bună dimineața, dl. Hunter. - Liniște.
Ascultă.
Spanioli, domnule.
Pe Dumnezeu, suntem în mijlocul unei flote. Nu trebuia să fi schimbat cursul!
Da, mulțumesc, dl. Hunter!
Cheamă toți oamenii. În liniște.
Deci donii au părăsit Cadizul.
Domnule... la tribord.
Uitați.
- Vas cu două punți. - E San Nicolas.
84 de tunuri. Dl. Hunter, caută steagul francez.
- Poftim? - Steagul Le Reve, omule, ridică-l.
Donii nu vor trage în aliații lor.
Da, să trăiți.
E un biet șiretlic, dar poate ne face rost de puțin timp.
Ceața asta ar putea ține cinci ore sau cinci minute.
Dl. Hunter, ce pânză avea San Nicolas?
Arboretul și gabierii, domnule.
- Foarte bine, scoate gabierul. - Dar vântul e bun, domnule...
Și lasă pânzele libere. Vreau s-o încetinesc, dl. Hunter.
Da, domnule.
- Ține-o pe loc, Matthews. - Da, domnule.
Sperați ca spaniolii să treacă pe lângă noi.
Speranța e cuvântul, Matthews.
Speranță și rugăciune ca să țină ceață.
Styles, la pupa, te rog.
Informează-mă dacă vreun don ne adulmecă prea aproape.
Domnule! Corabie la pupa, domnule.
- Cursul? - Direct în noi și vine repede.
- Matthwes, trei carturi contra vântului. - Da, domnule.
Trece pe la tribord, domnule.
Travers domnule.
Domnule... soarele.
Va împrăștia ceața.
Pălăria.
Pălăria dumitale, dl. Hunter.
Trebuie să fie Oriente.
Câte tunuri ai spus că are, dl. Hunter?
Oriente... 74 de tunuri, domnule.
Deci dacă va fi să ne abordeze, mă aștept să pierdem.
Dar ar fi o încăierare pe cinste. Nu crezi, Style?
Pe cinste, domnule. Le-ar lua cel puțin un minut să ne scufunde.
Domnule Hunter. Du-te jos și găsește toate hainele franțuzești. Dă-le echipajului.
Niciun om nu-și va arăta fața pe punte decât dacă arată ca un broscar.
Da, domnule.
Oldroyd, du-te la pupa. Dl. Hunter are haine pentru tine.
Da, să trăiți.
N-aș refuza acum cina aceea.
Ce este? Am spus ceva?
Se pare că suntem înconjurați de flota spaniolă, alteță.
Vă sugerez respectuos să rămâneți în cabina voastră.
Cum? Și să pierd toată distracția?
Pentru siguranța dvs, doamnă și îndrăznesc să spun, pentru a noastră.
- Ce este, Oldroyd? - Să vă puneți astea.
Foarte bine.
Du-le la dunetă. Spune domnului Hunter
că toți oamenii să-și țină hainele sub ele în eventualitatea că suntem învinși.
Nu vreau să fim toți spânzurați ca spioni.
Încerci să treci drept francez, nu-i așa?
Ți-aș sugera cu respect
că o femeie bine îmbrăcată pe puntea ta poate adăuga ceva la impresie.
Cum dorește alteța voastră.
Crezi că te vei strecura printre spanioli, dl. H?
Șansele sunt slabe, alteță, chiar și pentru un jucător. Briza este înviorătoare.
Nu vom mai avea refugiu în ceață pentru multă vreme.
Dl. Hunter vă transmite că vântul se întețește iar.
Privește.
Ține-o pe loc, Matthews.
Da, să trăiți.
Cel puțin, porturile pentru tunuri sunt închise.
Dl. Hunter, pune pe Styles și Oldroyd să încarce tunurile cu pulbere.
Și să pară că șterg tunurile, nu că le încarcă.
Styles, Oldroyd, la tribord.
Domnilor, identificați-vă, vă rog.
Le Reve, în drum spre Cadiz.
Se pare că trimit o barcă, domnule.
Avem onoarea
de a oferi asistență stimatei și vitezei noastre confederații.
Acum ne oferă asistență. Dumnezeu să-l trimită în iad.
Domnule, barca lor e în apă.
Stați lângă tunuri.
Trageți la ordinul meu.
La naiba, sunt peste tot.
Domnule. Pun ceva la cale.
Semnalizează.
Dar ce naiba semnalizează?
Își deschid porturile, domnule.
Le Reve, trebuie să te predai.
- Nu înțeleg. - Știm cine sunteți.
- Predați-vă sau tragem. - Dar de ce? Suntem francezi!
Domnule, barca lor e în bătaia tunurilor.
Oldroyd, coboară steagul.
Da, să trăiți.
Dl. Hunter, scoate-i pe toți din afurisitele astea de costume.
- Hai să fim luați prizonieri ca englezi. - Da, să trăiți.
Trebuie să mă duc sub punte, dl. Hunter. Puntea este a ta.
Îmi pare rău, domnule.
- A fost o încercare curajoasă. - Dar a eșuat. Alteță, mă scuzați.
- Ce ai acolo? - Depeșe. Din Gibraltar.
Trebuie să mă asigur că nu cad pe mâini greșite.
- Dă-mi-le mie. - Nu pot face asta.
Dacă ești capturat, ce se întâmplă cu mine?
Veți fi transferată pe un vas neutru sau un port neutru și de acolo...
- Da, de acolo? - Veți fi dusă în Anglia.
Nu, alteță. Vă vor controla bagajul.
- Am ordine. - Ai informații care vor fi
mai valoroase amiralității decât fundului mării.
Dă-mi-le!
Dacă găsesc aceste documente la dvs, rangul nu vă salvează de frânghie.
Am același drept
să-mi risc viața pentru țara mea ca și dumneata.
- Și cum le veți ascunde? - În fuste, unde altundeva?
Cine va îndrăzni să caute acolo?
- Cine este? - Styles, domnule.
Intră.
Spaniolii vin sub punte, domnule.
Înainte, înainte.
E în rodine, dl. H.
Locotenent Diego Romero
la dispoziția dumneavoastră.
Vă predați?
Locotenent aspirant Horatio Hornblower
de pe fregata Indefatigable a maiestății sale britanice.
La dispoziția dumneavoastră, domnule.
Ei bine, dl. Hornblower,
șiretlicul dumitale aproape a reușit.
Din nefericire pentru dumneata, era un ofițer pe San Ysidro
care cunoștea Le Reve și maniera în care a fost capturată.
Joci după reguli de război foarte neclare, domnule.
- Joc să câștig domnule. - Dar iată-te aici.
Cine este această doamnă?
Alteța sa, ducesa de Wharfedale.
Foarte încântată să vă cunosc, locotenente...
- Romero. - Romero!
Încântat.
N-am știut că vorbește spaniola, domnule.
Vom lua Le Reve, dl. Hornblower.
Sunt convins că dl. căpitan ar fi încântat
s-o distreze pe ducesă.
În orice caz, dumneata și oamenii veți duși la țărm.
Sunt sigur că vom putea găsi o închisoare
să vă țină în siguranță până la sfârșitul războiului.
Nu paria pe asta, amice!
Fătălăilor!
Piraților!
Dl. Hunter!
Pirați englezi!
Să mergem!
Dumnezeule! Kennedy?
Nu. Nu. Pleacă. Pleacă!
Trebuie să ieșim de aici.
Sau vom sfârși ca el.
Vom ieși, dl. Hunter. Și îl vom lua cu noi.
Cum? Nu mai are nici minte, nici picioare.
Dumnezeu știe cum a ajuns aici, în starea asta.
Dar a fost ofițer cadet pe Indie exact ca tine și ca mine, dl. Hunter.
A fost capturat în misiune.
Spui că ar trebui să lăsăm în urmă unul de-ai noștri?
Nu.
Dar ne va face evadarea mult mai grea.
Și succesul mult mai satisfăcător.
Archie, am nevoie de ajutorul tău.
Toți avem nevoie de ajutorul tău.
Vom pune la punct evadarea.
Și vrem să știm câte gărzi sunt.
- Nu vei evada niciodată. - Dar mai bine încerc.
De cinci ori am încercat.
Am ajuns de fiecare dată și mai departe de Anglia.
Mai bine mă scuteam de suferință.
Dar nu te-ai simțit mai bine încercând?
Nu.
Pentru că ultima oară când am încercat,
m-au închis o lună de zile într-o gaură în pământ.
N-aveam loc să stau în picioare sau să mă întind pe jos.
Acum lasă-mă în pace.
Renunță.
Vrea să moară. N-are rost să-l punem la socoteală.
Nu voi lăsa în urmă un om de-al meu.
Nu e unul din oamenii tăi.
Și dacă îi încetinește pe ceilalți, atunci care-i rostul?
Dl. Kennedy este unul din ofițerii cadeți de pe Indefatigable, dl. Hunter.
Eu am auzit că...
dl. Kennedy a avut o criză în timpul unui atac nocturn
și că a trebuit să-l dobori pentru a nu îi trimite și pe ceilalți la moarte.
Ce fel de ofițer cadet mai e și ăsta?
N-ai fost acolo. Nu înțelegeți circumstanțele.
- Nu plecăm fără el. - Da.
Da, să trăiți.
Oricum, înainte să ne facem griji în privința dl. Kennedy,
trebuie să ne gândim cum ieșim de aici.
Cum vezi situația noastră, dl. Hunter?
Ce vrei să spui, domnule?
Câte gărzi sunt?
E destul de liber.
- Ce arme au? - Arme...
Ofițerii lor? Moralul lor? Orele de serviciu?
Cabinele lor când nu sunt de serviciu?
Avem de lucru, nu-i așa?
Archie.
Archie, e în ordine. Archie, nu-i nimic. Taci.
Archie. Gata. Gata.
Nu-i nimic.
Am avut o criză, nu?
Ciudat.
Nu m-au mai deranjat.
Până să vii tu.
Archie.
Nu mă întorc pe Indie!
Nu-mi cere s-o fac.
Ce este, Matthews?
Băieții, domnule. Cred că ar trebui să facem ceva.
- Să facem ceva? - Da, domnule.
- Nu să stăm cu mâinile în sân. - Stăm cu mâinile în sân
până când dl. Kennedy va putea să evadeze cu noi.
Unii nu cred că va putea, domnule.
Dl. Hunter a numărat gărzile.
Spune că nu sunt niciodată mai mult de patru pe rond.
Spune că putem doborî ușor patru.
Au fost mult mai mulți pe Le Reve nu-i așa?
Și după ce le doborâm, ce facem, Oldroyd?
Cum rămâne cu garnizoana?
- Ei câți sunt? - Nu știu, domnule.
Nu știi. Și nici eu.
Până nu aflăm aceste lucruri,
nu voi risca prostește viața voastră sau pe a mea.
Plecăm când spun eu că suntem gata și nu înainte.
Bine, domnule.
Ce Dumnezeu faci, dl. Hunter?
Arme. Vom avea nevoie de astea.
Dl. Hunter, nu mă îndoiesc de curajul tău, dar...
Dar ce? Vrei să aștepți până se termină războiul?
Domnule Hunter...
Ce duhoare e aici! Vino cu mine.
Ei bine, nu sta și te holba. Vino.
Acesta este locotenentul Hornblower, excelența voastră.
Dl. Hornblower, excelența sa don Alfredo de Massaredo.
Doamna ducesa mi-a cerut favoarea
ca dumitale să-ți fie permise două ore de exerciții zilnice.
Și voi fi fericit să îți permit
s-o însoțești în plimbări.
Dar întâi trebuie să-ți cer să-mi dai cuvântul de gentilom
că nu vei încerca să fugi.
Vă mulțumesc, domnule.
Sunt fericit să accept și să vă dau cuvântul meu.
Cu toate acestea, trebuie să vă informez
că în afara orelor cuvântului meu consider de datoria mea
să încerc să mă întorc pe vasul și în țara mea.
Atâta vreme cât nu încerci
să mă asasinezi în pat,
îți urez succes în încercările dumitale.
Dă-mi.
Cum ați venit aici, alteță?
Se pare că donii au avut o bătălie la Cape St. Vincent.
Așa că vasul care mă ducea la Lisabona a trebuit să se întoarcă la Cadiz.
M-au lăsat aici ca pe o carcasă de vită dezgolită.
Alteță, trebuie să întreb... depeșele?
Le-am dat la schimb pentru o cameră mai bună.
Nu-ți face griji, dl. H.
Sunt ascunse. Tefere și nevătămate.
Mulțumesc, dl. H.
Pot să-mi dau seama cât îmi vor plăcea conversațiile noastre.
- Conversații? - Da. În fiecare zi, ora 17:00.
Alteța voastră nu se poate aștepta la prezența mea aici pe termen nedefinit.
Consider de datoria mea să evadez cât mai curând posibil.
Da, așa cum i-ai spus lui don Massaredo.
Și...
cum rămâne cu depeșele?
Vor veni cu mine, doamnă.
Da?
Donii nu vor avea niciun scrupul în a-ți sfâșia lenjeria.
Așa că vom conversa, vom schimba opinii, vom dezbate.
C și când ai fi pe vas, dl. H. Și în societate,
asta se așteaptă de la tine. Nu doar parâmele, trincile
și "Rezistați, voinicii mei", ci conversație.
Epigrame, vorbe de duh, anecdote și altele asemenea.
Ai păreri, nu-i așa, dl. H?
Nu. Nici lame de bărbierit.
Cum a fost plimbarea?
Interminabilă.
Aer proaspăt, companie atractivă. Foarte bine.
Aproape că merită să stai să aștepți să se sfârșească războiul.
Prezența ducesei nu schimbă nimic.
Vom evada când vom putea.
Și dacă ea poate fi mijlocul facilitării evadării, totul e spre bine.
Dacă așa spui dumneata...
domnule.
Du-te, frumusețe mică.
Hai cu mine.
Bună ziua, domnilor.
Comandantul mi-a permis să aleg câteva fructe din livada lui.
- Alteța voastră este prea bună. - Mai taci. Măcar atâta să fac și eu.
Haideți, oameni buni, trei urale pentru alteța sa.
- Hip, hip... - Ura.
Haide, dl. Hornblower.
Domnule.
Nu vom fi cumpărați cu aceste gunoaie, băieți!
Carne englezească vrem!
Și bere englezească!
Și nu vom mai sta degeaba aici.
Norocos flăcău, nu?
Dl. Hornblower se gândește la ceva. Să ții minte ce spun.
Se gândește la ceva, dar nu în ce ne privește.
Se gândește la ce să facă cu înălțimea sa.
Nu te plimbi azi, Horatio?
Nu.
Trebuie să fie ceva
să te plimbi sub razele soarelui cu o femeie așa încântătoare.
Ai iubită în Anglia, Archie?
Archie?
Archie.
Archie...
Archie.
Archie!
Gardă! Gardă! Hunter, adu ajutoare!
- De ce? - Archie...
- Ce-a pățit? - Inaniție.
- I-am dat aceleași porții ca și noi. - Dar nu le-a mâncat.
De ce nu? De ce nu mi-ai spus?
Am presupus că știai.
- Ce e asta? - Moare!
Archie, de ce-ai făcut-o?
Domnule Hornblower, ce s-a întâmplat?
N-a mai mâncat. S-a înfometat să moară. Iar eu n-am observat.
Pentru că eram prea ocupat cu promenada pe stânci și cu conversațiile!
"Coroana pământului se topește, domnul meu."
"Ofilită este ghirlanda de război."
Archie, ce spui?
Taci. Nu te agita.
"Nimic remarcabil nu rămâne sub luna care ne vede."
- Ce spune? - Delirează.
Nu, nu, nu e așa. E un citat.
- Nu, Simpson! - Archie, taci.
Totul e în ordine.
Poftim.
Bea.
Ai să bei. Ai să mănânci.
Și ai să te faci bine.
Și apoi vom pleca de aici.
- Nu. - Tu nu vrei să te întorci?
Să stai pe puntea lui Indie? Să auzi vântul în greement?
Și să aud cum Horatio Hornblower și-a salvat camaradul din închisoare.
- N-o să fie așa. - Ba o să fie exact așa.
Ai face la fel pentru mine dacă aș fi în locul tău.
Dar nu ești. Și nu vei fi niciodată.
Archie...
nu voi supraviețui dacă nu mă ajuți.
Niciunul dintre noi.
Nu ai nevoie de mine.
Ești unul dintre noi.
Nu plecăm decât dacă pleci și tu.
Nu ne poți lăsa la ananghie.
Trebuie să devii puternic.
Acum bea.
Gărzi aici, aici, aici și aici...
Clopotul de alarmă este aici.
Cea mai apropiată garda de clopot trebuie să fie dezarmată prima.
E clar?
Vino alături de noi, Oldroyd. Întotdeauna e loc pentru un om bun.
Mă scuzați.
Domnilor.
Nu mi-aș face griji pentru dl. Hornblower, Oldroyd.
Va fi ocupat pentru vreo oră, două.
- Cum te simți, Archie? - Înfometat.
Bun. Am să comand imediat hangiului.
Vită la cuptor, poate?
Șuncă și ouă, un păstrăv?
Horatio, e ceva pe care trebuie să...
Nu-ți face griji pentru nimic.
Hai să te punem pe picioare.
Nu, ascultă-mă, Horatio. E vorba de ducesă.
Nu e ducesă.
O fi Cleopatra, dar ducesă nu e.
Archie, despre ce vorbești?
Cleopatra peste cadavrul lui Antoniu,
lady Macbeth, Beatrice, Gertrude.
E actriță.
Delirezi.
Nu, nu delirez. Se numește Katherine Cobham.
Cunoșteam Drury Lane ca pe casa mea.
Îți dau cuvântul meu, Horatio. E actriță.
- Domnule Hornblower? - Don Massaredo.
Aș fi onorat de prezența dumitale la cina din seara aceasta.
Am un oaspete, colonelul Etienne de Vergasse din armata franceză.
Vă mulțumesc, domnule.
Nu uita să ne aduci și nouă câteva firimituri, domnule.
Câteva fructe.
Domnule Hornblower, alteța sa îmi spune că ai fost destul de neglijent
să îți duci vasul direct în mijlocul flotei spaniole.
Protestez, domnule. Nu astea au fost cuvintele mele.
Dar acesta a fost înțelesul.
Ei, haide. Colonele, aici domnește armistițiul.
Ceața și vântul pot prosti orice bărbat.
N-am vrut să-l jignesc pe dl. Hornblower, excelentă.
De altfel, voiam să-i mulțumesc.
Dacă n-ar fi avut nefericita întâlnire,
noi n-am fi avut plăcerea să avem astă seară compania alteței sale.
Sunt niște ani de când am fost în Londra,
dar cred, doamnă, că ne-am mai întâlnit.
Nu-mi amintesc, domnule.
Ați găsit Londra plăcută?
După o modă.
Mărturisesc că, în comparație cu Parisul,
am găsit că e murdară și aglomerată, iar mâncarea, ei bine...
Dar teatrul, pe de altă parte, nu-l întrece nimeni.
E adevărat că a fost o luptă la Cape St. Vincent de curând, domnule?
A fost.
Vrei să pui în încurcătură un gentilom spaniol în fața oaspeților săi?
"Rivalii", doamnă. Este una din piesele pe care le-am văzut.
- Am auzit că e o piesă tristă. - Nu, doamnă.
- Cea mai comică. - Prefer tragedia.
Dar e mai mult decât o comedie.
Este o piesă despre înșelătorie.
Dumneavoastră știți mai bine.
Eu nu merg des la Londra.
Nu-mi place broscarul acela, dl. H. Deloc.
- El părea să vă placă. - N-am habar de ce.
Poate pentru că erați în piesa pe care a văzut-o.
Rivalii, nu-i așa?
Sau poate a fost Macbeth.
Deși, cred că ai fi grozavă în rolul lady Languish, domnișoară Cobham.
- Ai să negi? - La ce bun?
Dar nu înțeleg. De ce?
Pentru că vreau să merg acasă.
Și toată... șarada asta cu ducesa de Wharfedale...
Ducesa există, exact așa cum am jucat-o.
- Unde sunt depeșele mele? - Ascunse.
Dă-mi-le.
- Nu mai prezint încredere fără titlu? - Nu prezinți încredere deoarece ai mințit.
Depeșele!
- Cine este? - De Vergesse.
Pot să intru?
Fă ce fac și eu.
N-am știut că aveți deja companie, doamnă.
Doi prizonieri care își țin companie unul altuia, asta-i tot.
Doi prizonieri foarte interesanți.
Actrița care pretinde că e ducesă.
Băiatul care pretinde că e căpitan.
Mă jigniți, domnule.
Este, bineînțeles, un excelent mod de a strânge informații.
Ducesa și ofițerul maritim englez
a cărui corabie intră întâmplător în mijlocul flotei spaniole.
Îi acordați prea mult credit, domnule.
Oare?
Mă întreb care este aici pedeapsa pentru spionaj.
Moarte pentru el, cu siguranță.
Iar pentru dumneata, domnișoară Cobham,
în noua republică franceză,
ghilotina nu face discriminări între sexe.
Mărturisesc, domnule.
Ce mărturisești, doamnă?
Nebunia mea. Încrederea mea în acest băiat.
Dacă aș fi știut că mă duce în cuibul donilor,
te asigur că acum aș sta confortabil în Gibraltar.
E atât de plictisitor să fii încarcerat.
Nu am pe nimeni să-mi țină companie,
cu excepția unui aristocrat bătrân și a unui tinerel fără barbă.
Îmi pare atât de bine să vorbesc în sfârșit cu un bărbat.
Dar eu cui îi vorbesc?
Ducesei sau actriței?
Și actrița și ducesa vor să meargă acasă.
Hai să spunem că îi vorbești femeii.
Horatio, mai ești aici?
- Dar, alteță... - Du-te în celula ta, Horatio.
Ce s-a întâmplat, Horatio?
Plănuiesc evadarea noastră, Archie.
Ce vrei?
Lipsa de civilizație nu-ți face cinste, domnule.
Ce face prietenul tău, colonelul de Vergesse?
- Nu e prieten. - Erați mai mult decât prietenoși.
Am făcut ce era necesar să-mi păstrez acoperirea.
Norocul tău că ai o carte atât de valoroasă cu care să te tocmești, nu-i așa?
- Încă le ai. - Evident.
Norocul tău că azi-noapte am avut altă carte de jucat.
Cel puțin i-am cumpărat tăcerea.
- Dar cum ai putut? - Ce-ți pasă?
Ești gelos?
M-ai înțeles complet greșit.
Dacă îi rezistam lui de Vergesse, el mi-ar fi dezvăluit secretul,
ceea ce ar fi dus la arestarea mea ca spioană
și la descoperirea prețioaselor tale depeșe.
Așa că am sacrificat niște mici lucruri nesemnificative
cum ar fi mândria mea și respectul de sine.
Alteță... domnișoară Cobham.
Îmi pare rău.
Am vorbit fără să gândesc.
- Dar dacă mi-ai fi spus de la început... - M-ai fi luat în călătorie?
Ai fi încredințat secretele maiestății sale unei actrițe?
Doamnă, te rog. Aș fi fost onorat să te am la bordul corăbiei mele
indiferent dacă erai ducesa de Wharfedale sau Kitty Cobham
sau orice femeie care caută adăpost. Dar depeșele... nu.
- Și acum? - Acum că te cunosc,
aș fi onorat dacă le-ai păstra pentru mine.
Ce, te aștepți să car în continuare blestemăția asta în lenjeria mea?
Dacă alteța voastră ar fi atât de bună.
Mulțumesc, Horatio.
În prezent, suntem cinci.
Domnule Hunter.
Domnule Hunter, dl. Kennedy devine mai puternic pe zi ce trece.
În curând vom putea porni.
Știu că ai făcut planuri.
Ce informații ai despre garnizoana de aici?
Credeam că tu ai informațiile.
De vreme ce stai la masă cu ei în fiecare seară.
Acum aș vrea să dorm.
Am vești proaste pentru amândoi, domnule Hornblower.
Ducesa a plecat cu o goeletă numită Almeria
cu destinația Portugalia.
Așa că zilele amândurora vor fi mai întunecate în absența ei.
Vor fi, domnule.
În orice caz, ți-a lăsat, cel puțin, un dar de plecare.
S-a gândit că ai vrea să înveți limba mea.
Ai aici un dicționar și această carte.
Este povestea unui bărbat care se luptă cu morile de vânt.
Alteța sa s-a gândit că ai să-l înțelegi.
- Se întâmplă ceva, Horatio. - Știu.
Ce ai de gând să faci?
Vorbești spaniola, Archie?
Da, puțin.
Ce faci, domnule Hunter?
Să fac? Ne scot de aici.
Și cum plănuiești s-o faci?
Înainte să-ți spun, trebuie să te întreb dacă ești cu noi sau nu.
Ești foarte aproape de insubordonare, domnule.
Îmi fac doar datoria, domnule!
Și anume să evadez de aici și să mă întorc să lupt pentru țara mea.
Are dreptate.
Să spunem că reușești să înfrângi gărzile, domnule Hunter,
fără să pierzi prea mulți oameni.
- Și după aceea? - Apoi vom lua o barcă.
Și dacă acolo sunt mai mulți soldați care o să vă împiedice să luați o barcă?
Vom lupta cu ei.
Nu, vom merge într-o parte a coastei care e mai puțin apărată.
- Nord ori sud? - Nu are nicio importanță.
Oriunde sunt bărci.
Și cine vorbește spaniola să poată întreba unde sunt aceste bărci?
Să găsiți mâncare? Apă?
Haine să ascundeți faptul că sunteți marinari englezi evadați din închisoare
cu întreaga țară înarmată împotriva voastră?
Ascultă cu atenție.
Plecăm când spun eu și cum spun eu.
- Și plecăm împreună. - Kennedy ne va încetini.
Kennedy vorbește spaniola.
Ne va salva viața.
Suntem de acord?
Oldroyd?
Da, domnule.
Da, să trăiți.
Ce înseamnă asta, Archie?
"Digo, paciencia y barajar".
Hunter pune ceva la cale.
- Ești sigur? - Acum e acolo.
Bine.
Gândește-te ce opțiuni ai...
- Domnule. - Ce este, Matthews?
- Noi n-am știut, domnule. - Ce să nu știți?
- Ajutați-ne! - Prostul!
Vă rog. Ajutați-ne, repede!
Por favor! E bolnav!
- Ce s-a întâmplat? - Ce facem, domnule?
Sunt camarazii noștri.
Oldroyd, în spatele tău!
La mine, flăcăi!
Îndreptați armele!
- Domnule Hunter... - Nu acum!
Suntem depășiți ca oameni și arme! Nu merită!
- Ți-e teamă? - Nu! Gândește-te la oameni.
- Asta e sinucidere. - Mai bine mor de glonț decât să stau aici.
Pe ei, flăcăi!
Nu trageți! Nu trageți, domnule!
Armele la picior!
Lasă-mă la el. Lasă-mă la el.
Lasă-mă să mor!
Matthews, Styles, duceți-l în celula lui.
Lasă-mă să mor. Nu...
Haide.
Doi dintre oamenii mei sunt morți!
Trei sunt grav răniți!
Vreau să știu cine e responsabil.
Eu sunt, domnule.
- Dumneata?! Nu pot să cred. - Și totuși, domnule.
Dar mi-ai dat cuvântul de onoare, domnule Hornblower.
Vi l-am dat între anumite ore ale zilei, domnule.
Dincolo de asta, așa cum v-am informat, e datoria mea
să încerc să evadez și să mă întorc pe vasul meu.
Nu te cred.
Nu cred că ai conduce
un atac atât de defectuos și fără sens.
Ai fi știut că e sortit să n-aibă succes.
Dă-mi instigatorii și mă voi ocupa de ei.
Nu există alți instigatori, domnule.
Dl. Kennedy îți este prieten, nu-i așa, domnule Hornblower?
El îți va spune că nu mi-e teamă să fiu crud.
Pentru ultima dată, cine a fost responsabil?
Spune-i, Horatio.
Eu am fost, domnule.
Sunt... dezamăgit.
Oamenii dumitale sunt consemnați în celule.
Și dumneata...
Cum te simți acum, tâmpitule? Îți place?
E numai vina ta, Oldroyd. Idiot afurisit! Căpitanul ți-a spus să nu te bagi!
- Și de unde-ai fi vrut să știu? - Păi cum să nu știi?!
Când te iei după un ticălos fără creier ca Hunter, la ce te aștepți?
Domnul Hornblower ne-ar fi scos de aici. Ar fi făcut-o.
Ne-ar fi dus frumușel în port.
Ar fi găsit o barcă bună.
Și ne-ar fi condus direct acasă fără probleme.
Uite unde l-ai băgat.
- Cum se simte? - Nu știu.
Depinde cât de mult îl țin acolo.
Pe mine m-a dus aproape de nebunie și n-am putut să merg o lună după aceea.
Poftim.
Trebuie să mănânci.
Mănâncă.
Rămâi puternic.
El va avea nevoie de tine.
Haide.
Matthews! Styles! Aici, repede!
Ce e?
Slavă Domnului!
Am cuvântul dumitale, domnule Hornblower?
Îl aveți, domnule.
Atunci, ți s-au restituit privilegiile.
Horatio!
- Ești teafăr? - Da, Archie.
Lăsând la o parte faptul că am fost îndoit în două.
Ce-ți face piciorul, domnule Hunter?
E bine, domnule. Bine, mulțumesc.
Bun.
Bun...
O, Doamne...
Ce vase sunt acelea, domnule?
Cunosc flota noastră, senor. E al vostru.
Dumneata să-mi spui.
Este Indie. Este Indefatigable, domnule.
Vechea mea corabie.
Vasul dumitale l-a urmărit pe al nostru prea spre țărm.
- Dar cred că n-o să-l prindă. - Nu, domnule.
Dar al vostru are prea multe vele. Trebuie să le lase repede. Atunci o prinde Indie.
Almeria e navigatoare bună, senor. Va fi greu de prins.
- Almeria? - Nu-ți face griji.
A avut timp să ajungă la Porto și înapoi.
A acostat și și-a lăsat încărcătura.
Acum trebuie să-și schimbe direcția.
- Gabierul s-a dus. - E pierdută.
Privește, senor.
- Dumnezeule! - Va trece de stânci?
Nu fără gabier.
Dinții diavolului o vor smulge.
Trebuie să lansăm bărci, să încercăm să-i salvăm.
- În mare? - Pescarii ar merge cu siguranță!
Ar fi o nebunie. Cunosc plaja, senor.
Mulți au murit pe mări mai calme decât asta.
Domnule, vă implor. Dați-mi două căruțe, niște bârne și frânghii
și cât de mulți oameni puteți.
- Și voi avea nevoie de oamenii mei. - Desigur!
Îți furnizează ocazia perfectă de evadare.
Oamenii aceia vor muri. Apa e rece gheață.
Puterea li se scurge din brațe, dar noi îi putem salva.
- Îți sunt dușmani. - Marea nu ține partea nimănui, domnule.
- Vă dau cuvântul meu. - Și cel al oamenilor dumitale?
- Aveți cuvântul meu, domnule. - Du-te.
Dumnezeu să te grăbească.
Avem nevoie de butoaie!
Din cele mici, ca ăsta!
Puneți-le sub bancă pentru plutire.
Grăbiți-vă!
Aveți nevoie de pânză, mâncare și apă.
S-ar putea să stați pe mare până își schimbă vântul direcția.
Da, aveți dreptate. Vă mulțumesc, domnule.
Domnule Hornblower. Totul este pregătit!
Mulțumesc, domnule Kennedy. Nu, domnule Hunter!
Ba da. Lasă-mă să vin.
Te rog.
Așa, băieți, puneți spatele la treabă. Acum vâsliți!
Vâsliți din toată inima, vâsliți!
- Câți sunt? - Doar cinci.
Acum patru. Vâsliți, ticăloșilor, vâsliți!
Trage!
Țineți-o pe loc!
Oldroyd, Styles!
Scoateți apa!
Săriți cu toții! Vă luăm noi!
Săriți.
Nu, așteaptă!
Acum!
Sunt teafără.
Piciorul căpitanului e rupt.
- Nu poți veni mai aproape? - Nu, am fi pierduți cu toții.
Sare, domnule!
Nu poți să-l ajuți?
Oldroyd, aruncă-i o frânghie!
Hunter, nu!
Rezistă!
Ajutor, băieți!
L-am prins, domnule.
Domnule Hunter! Dă-mi mâna!
Atenție!
Domnule Hunter. Domnule Hunter!
Unde ești?
Unde ești, domnule Hunter?
N-are rost, domnule. S-a dus.
Doamne!
Domnule, trebuie să ne întoarcem pe țărm.
Nu vom reuși.
Trebuie să rămânem pe mare și să supraviețuim.
M-am gândit că tu ești.
Imediat ce am văzut bărcuța, m-am gândit e că domnul H al meu.
Credeam că ești în siguranță la Porto.
Nici măcar nu ne-am apropiat de Porto.
Căpitanul insista să fugim de câte ori vedea un steag englezesc.
Doamnă, îmi dai voie să-ți pun o întrebare?
Cred că pot să ghicesc.
Ți-am păzit depeșele, sunt tefere și nevătămate.
Îți mulțumesc, doamnă.
Domnule.
O corabie, domnule!
- În ce direcție se îndreaptă? - Înspre noi, domnule!
Trezirea, toată lumea!
Toată lumea, trezirea!
Treziți-vă, oameni buni!
Și vâsliți. Vâsliți, frumoșilor!
Domnule... e afurisita de Indie!
Salut! Salut!
E Hornblower. A evadat.
Hornblower a evadat!
Domnule Hornblower. Aceasta este cea mai neașteptată plăcere.
La fel și pentru noi, domnule.
Alteță!
Du-o jos. Cheamă chirurgul. Scoate-o din acele...
Domnule Hornblower, dumneata cu oamenii și cu... prietenii,
sub punte cu voi.
Dl. Bowles, spirt să-i încălzească. Rație dublă, dacă ești bun.
Da, să trăiți.
Trebuie să mă întorc cu prima ocazie.
I-am dat lui don Massaredo cuvântul meu și l-am dat și pentru oamenii mei.
Faci ce îți dictează onoarea, dar nu cred că poți vorbi pentru oamenii dumitale.
- Domnule, am promis... - Nu, trebuie să decidă singuri.
Și nu îi voi desconsidera dacă nu sunt atât de pedanți în materie de onoare.
Sunt sigur că alteța sa se simte mai bine.
Mă simt, căpitane Pellew. Dar după o noapte în barca cu vâsle a dl. Hornblower,
cred că aș dormi mai ușor pe bara din colivia unui papagal.
Avem ordine să mergem în Anglia, alteță.
Cu voia lui Dumnezeu și un vânt prielnic, veți în Londra înainte de sfârșitul lunii.
În acest caz, am ceva de împărțit cu dumneavoastră.
Înainte ca donii să ia corabia,
dl. Hornblower mi-a încredințat astea spre păstrare.
Depeșele amiralității pe care mi le-ați dat, domnule.
Ai împovărat-o pe alteța sa cu astfel de chestiuni, dl. Hornblower?
Alteța sa a insistat.
- Cred că sunt importante. - Știu că sunt importante, omule.
Gibraltarul m-a pus să le caut jumătate de Atlantic, deoarece te-ai decis să dispari.
Nu fi așa de dur cu el, sir Edward. Locotenentul dumitale aspirant Hornblower
este un gentilom extrem de galant și plin de resurse.
Serios?
Mi-e teamă că nu mai este locotenentul meu aspirant.
Ca rezultat al exemplarei galanterii din atacul corăbiei incendiare din Gibraltar,
o opinie confirmată de trei căpitani, nu mai puțin...
căpitani care de obicei nu sunt de acord nici cu ce culoare are portocala...
promovarea lui a fost confirmată în ultima depeșă.
Acum este locotenentul Hornblower.
Vă mulțumesc, domnule.
Hai să vedem ce cred oamenii despre dumneata, nu-i așa, alteță?
Acesta este adevăratul test al unui gentilom.
Se pare că dl. Hornblower
a fost foarte nedrept cu voi.
Și-a dat cuvântul de onoare donilor că se va întoarce.
Mai mult chiar,
a dat și cuvântul vostru.
Cu toate acestea, cuvântul lui nu vă leagă pe voi.
Sunteți liberi să rămâneți cu camarazii voștri la bordul vechii voastre corăbii.
Sau vă puteți întoarce cu locotenentul Hornblower în închisoarea din Spania.
Dacă dl. Hornblower și-a dat cuvântul, pentru mine e suficient, domnule.
Vorbește și în numele vostru?
Da, domnule.
Prea bine. Dl. Bracegirdle, stabilește cursul către țărm.
Vom merge sub steagul armistițiului.
Da, să trăiți.
Ce vei face, doamnă? Nu poți continua așa la Londra.
Am prieteni...
în locuri sus-puse și de jos.
Prieteni care mă prețuiesc îndeajuns încât să-mi ierte maniera în care mă întorc.
În acest caz, vă urez mult succes, doamnă.
Horatio...
Întotdeauna te voi număra,
așa cum sper că și tu mă vei număra, printre acei prieteni.
În locuri sus-puse sau în cele de jos?
În cele mai înalte, domnule H.
Ce se întâmplă, domnule?
Trag salve de salut în cinstea noastră, Matthews.
Succes, flăcăi!
Mă simt aproape ca acasă.
A venit o scrisoare care te privește, domnule Hornblower.
De la excelențele lor din Madrid.
- Da, domnule? - Primul ministru m-a informat
că în recunoașterea curajului dovedit în salvarea de vieți,
cu riscul pierderii propriei vieți,
dumneata și echipajul veți fi puși în liberate.
- Suntem liberi să plecăm? - Asta se înțelege de obicei
prin "libertate".
Vă mulțumesc, domnule.
Sunt onorat de considerația excelențelor lor.
Mă întreb dacă excelențele lor își dau seama că eliberează un om
care fără îndoială va fi un spin în coastele lor mulți ani de acum încolo.
Mă voi strădui să nu le dezamăgesc pe excelențele lor, domnule.
Subtitrarea BlackAmber/SubTeam pentru www.subs.ro